Някои я предпочитат горещо - Анжела Недялкова
Как ден след рождения си ден младата българска актриса се оказа лице в лице с един от най-големите режисьори днес – Дани Бойл, и взе ролята на живота си – в „Т2 Трейнспотинг“. Как минава кастингът на Бойл, защо в сцена от филма се появява буркан с български шипков мармалад, какво е да си в една кола с Джони Лий Милър и в едно легло с Юън Макгрегър и как Анжела намира баланса в живота си, след като се запознава с баща си
Ирина Иванова 16 March 2017
Спомням си как се почувствах, когато през 1997 г. гледах „Трейнспотинг“ на Дани Бойл по едноименния роман на Ървин Уелш. Все едно някой злодей шегаджия беше инжектирал в невинната ми кръв свръхдоза от странно вещество – хем отблъскващо, хем пристрастяващо – което ме държа дни наред в състояние на ступор, с шокирани сетива. Не че ми достави удоволствие да гледам вечно надрусаните типове, на които им се случваха всякакви неща на ръба между хероиновата реалност и истинския живот. Комедийната актриса Лили Томлин беше казала: Когато не можеш да се справиш с наркотиците, опираш до реалността. Ето такива бяха героите на „Трейнспотинг“. Беше просто като юмрук във физиономията, кошмар наяве, обаче абсурдно забавен кошмар. С този филм изгря звездата на Юън Макгрегър (Рентън във филма), който след това направи бляскава холивудска кариера, на Робърт Карлайл (Бегби), който и до днес е един от най-обичаните британски актьори, на Джони Лий Милър (Сик бой), който точно тогава е женен за Анджелина Джоли, на Юън Бремнър (Спъд), който след това се снима във филми като „Голи“ на Майк Лий, „Гепи“ на Гай Ричи и др. Но с „Трейнспотинг” най-вече започна пътят към върха на самия Дани Бойл, който по-късно взе Оскар за „Беднякът милионер“ и направи филми като „Плажът“, „127 часа“, „Стив Джобс“.
„Трейнспотинг“ даде старт и на големия ренесанс на британското кино през 90-те, довел до настоящата ситуация – в момента Великобритания е нещо като европейския Холивуд и именно на Острова се снимат някои от най-добрите американски сериали и филми. И макар критиците да наричат „Трейнспотинг“ маниакален, опасен, филм-дрога и т.н., всички са единодушни, че е емблематичен.
Цялата тази предистория е за да разберат онези, които по времето на първия „Трейнспотинг” са били все още бебета, защо 20 години по-късно „Т2 Трейнспотинг“ е толкова чакан филм. Важна е и за да стане ясно защо фактът, че българската актриса Анжела Недялкова се снима в него, при това в главната женска роля, е толкова щастлив и за нея, и за нас (гледали сте я в „Източни пиеси” на Камен Калев, „Аве“ на Константин Божанов, „Пътят към Коста дел Маресме“ на Иван Ничев, сериала „Връзки“ и холандската продукция „Райска стая“ на Йост Ван Гинкел). Защо е толкова страхотен този факт, толкова вълнуващ, че прилича на приказка. Или както на няколко пъти ми каза Анжела: Сюрреална история, какво да ти кажа!
![](https://eva.bg/media/cache/article_left/media/ZVEZDI/Interview/219/Angela_Nedyalkova_219_4.jpg)
„Знаеш как започнах – Камен Калев ме спря случайно на „Раковски“ и ми даде малка роля в „Източни пиеси“. И сега изведнъж – аз, Анжела от България, снимам в „Т2 Трейнспотинг“ – така Анжела се опитва да ми опише възхитителния шок, който преживяла, когато разбрала, че взима ролята. Тук трябва да кажем, че това не е от типа роли, при които наш актьор се мярва за пет секунди в левия ъгъл на кадъра в 28-ата минута например, нито е анонимното момиче с две реплики, което убиват още в самото начало. Макар че във филм на известен режисьор с участието на големи звезди дори за подобни роли се води истинска битка. Анжела е в главната женска роля в продължението на „Трейнспотинг“. И по сценарий си е българка, дори има монолог на български.
А в сцената, която аз условно наричам „В легло с Юън Макгрегър“, дори се различава емблематичен за родината ни продукт като буркан шипков мармалад. Анжела ми казва, че тя самата няма нищо общо с мармалада. Хора от екипа обиколили магазинчета със стоки, държани от българи, и „заредили“ кадъра с всякакви знакови за нас артикули.
Добре, питаме се всички ние – как става това? Как „пробиваш“ в тези среди и на това ниво? Как Анжела, влязла в киното абсолютно случайно и така и не завършила до ден-днешен актьорско майсторство, спечели главна роля във филм на Дани Бойл?
Срещаме се с нея, за да ми разкаже как. „Много трудна беше тази 2016, добре че свърши“ – казва ми най-изненадващо тя още преди да съм я попитала каквото и да било.
Защо 2016 да е била трудна за теб? Не е ли по-скоро суперуспешна, направо велика?
Не беше просто трудна, а много трудна, направо преломна – особено в личен план. Случиха ми се неща, които ме промениха. Пораснах. Все пак важното е, че оцелях.
Прекрасно интервю, отвратителен фотошоп!